Kiitos musiikista
Laulun lahjasta
Kiitos niiden tuomasta ilosta
Ken ilman elää vois...
ISÄ! TERVETULOA UUSIIN AVAJAISIIN
...oisko meillä mitään
Ilman laulua ja tanssia?
Siispä sanon...
Kiitos musiikista
Ja laulun lahjasta
MUMMI
Nämä pitäisi viedä postiin mantereelle.
Vien ilomielin.
Johtajan tulee olla varmistamassa,
että avajaisista tulee historian upeimmat.
Toteutamme kyllä unelmasi, Sophie.
Yritän vain toteuttaa äitini unelmaa.
-Olet tehnyt paljon enemmän. -Riittääkö se?
Voisinpa kysyä äidiltä.
Olisipa hän täällä.
Postinnoutoaika. Älä myöhästy.
Odota.
Ei hän kuitenkaan tulisi.
Ei hätää. Äitikin myöhästyi aina kaikesta.
Pian valmistuvat lähtevät maailmalle -
tukenaan ystävät ja perheet -
joista monet ovat päässeet paikalle -
tänä elokuun päivänä.
Perinteen mukaisesti pyydän -
tovereidensa valitsemaa oppilasta -
pitämään päättäjäispuheen.
Tänä vuonna se opiskelija on -
aina yhtä täsmällinen Donna Sheridan.
Saavutat vielä paljon, Donna.
Kiitos kaikesta, rouva rehtori.
Olen oppinut täällä valtavasti -
ystävyydestä, lojaaliudesta, rakkaudesta -
ja mikä tärkeintä, opin sen -
että kaikkein parhaat asiat elämässä -
tapahtuvat odottamatta.
Musiikkia!
Huuto raikui
Kun opea suukotin
Uneksi kai luultiin
Kun opea suukotin
Ystävät ja muut
Näkivät kun opettaja punastuu
Hänet säikäytti yllätys tää
Kun opea suukotin
Ei voinut uskoa silmiään
Kun opea suukotin
Koko luokka hurrasi
Henkeä pidätin, maailma seisahtui
Sitten ope hymyyn puhkesi
Olin aivan taivaissa
Kun opea suukotin
Mikä hullu päivä!
Kaiken näen uusin silmin
Mikä hullu päivä!
Hältä sain mä elämäni opetuksen
Menin transsiin
Kun opea suukotin
Rohkenin riskiin
Kun opea suukotin
Puoleeni kumartui
Selitti lakeja geometrian
Tunne otti vallan
Opea suukotin
Mikä hullu päivä!
Kaiken näen uusin silmin
Mikä hullu päivä!
Hältä opetuksen mä sain
Mikä hullu päivä
Kun opea suukotin
Järki päästä pakeni
Kun opea suukotin
Koko luokka hurrasi
Henkeä pidätin, maailma seisahtui
Sitten ope hymyyn puhkesi
Olin aivan taivaissa
Kun opea suukotin
Hän ei tullut.
Hän ei tullut. Äitini.
-Voitteko uskoa? -Ei tule koskaan.
Ja aina yllätyn. Pakko oppia.
Kotona annat äitisi kuulla kunniansa.
En mene kotiin pitkään aikaan.
-Vanha poissaolojuoni. -Yritin samaa.
Porukat panivat huoneeni vuokralle.
Ja myivät koirasi.
Ei se ole rangaistus vaan lahja itselleni.
-Minne aiot mennä? -Minne tahansa.
Kaikkialle. Elämä on lyhyt.
Maailma on iso. Haluan luoda muistoja.
Toisin sanoen jätät meidät.
En ikinä tekisi niin.
Tunnustelin vain tulevaisuuttamme.
Meillä tulee aina olemaan toisemme.
Dynamot! Dynamiittia!
Nukutaan päivät ja riekutaan yöt!
Ovatpa kauniita.
Hiukan vasempaan. Lisää. Ja alas.
Noin on hyvä.
Kukat ovat kauniita. Kiitos paljon.
Sky? Paljonko siellä on kello?
On aikainen aamu. Ajattelin sinua.
Ja huomista. Miten sujuu?
Viime hetken säätöä.
Mutta on valmista?
En voi uskoa, etten ole paikalla.
Mehän sovimme. 6 viikkoa New Yorkissa -
hotellialan huipun opissa.
-Et voinut kieltäytyä. -Soph...
Mitä?
Ei mitään. Ei sillä ole väliä.
Selvästikin on.
Minulle tarjottiin vakituista työpaikkaa.
-Vai niin. -Voin kieltäytyä.
-Haluat suostua. -Niin.
-Muuta tänne. -Tulevaisuuteni on täällä.
Äitisi kuolemasta on vuosi.
Uudistin hotellin äidin muistoksi.
-Omistat elämäsi hänelle. -Ja hän minulle!
-Taas sama riita. -Näköjään.
Kunnes tajuamme, ettei enää kannata.
-Sky? -Tiedän kyllä.
-Minun pitää lopettaa. -Joo.
Olet ajatuksissani huomenna.
Kaikki sujuu hienosti.
Voi hyvin, Soph.
Samoin, Sky.
Kokematta jää romanssit suuret
Multa riistät mahdollisuudet
Tulevaisuus oli kirkas
Kaikki helpolta tuntui
Sitten koit kolauksen
On lähdettävä meistä toisen
Haluan kertoa mitä tunnen
Toinen meistä itkee
Toinen meistä suree
Yksin vuoteessaan
Kattoon tuijottaa
Toivoo ettei tässä olisikaan
Toinen meistä on yksinäinen
Odottaa soittoa puhelimen
Itseään säälii ja niin soimaa
Lähtö jo kaduttaa
Muhun salaa kai ihastuit
Tunsin, että mua piilottelit
Lapsen lailla väärin ymmärsin
Niin aloin näyttää sen
On lähdettävä meistä toisen
Haluan kertoa mitä tunnen
Toinen meistä itkee
Toinen meistä suree
Yksin vuoteessaan
Kattoon tuijottaa
Toivoo ettei tässä olisikaan
Toinen meistä on yksinäinen
Odottaa soittoa puhelimen
Itseään säälii ja niin soimaa
Lähtö jo nyt kaduttaa
Kaduttaa
Tyttöparalla on kovat paineet -
hotellin avajaisten kanssa.
-Meidän pitää olla vahvoja. -Aivan.
Hän tarvitsee tukeamme.
-Vahvistusta. -Ja sitä saa.
Älä siis itke aina, kun mainitaan Donna.
Voi luoja.
Ihanaa, että tulitte.
Mennään. Show käyntiin.
Hän on todella vahva.
Ihanaa nähdä rakentamasi hotelli.
En minä sitä rakentanut.
-Mikä sen nimi on? -Hotelli Bella Donna.
Voi luoja.
Eli kaksi kolmesta isäehdokkaasta ei tule?
He kaikki ovat isiäni, ja syyt ovat hyviä.
Harry on Tokiossa sopimusneuvotteluissa.
Bill saa palkinnon -
historian mahtavimpana ruotsalaisena.
Ehkä niin on parasta.
Kyllä minä olisin kestänyt. Olen vahva.
-Eihän isoäitisi tule? -Lännen paha noita.
Ei hän poistu Las Vegasista.
Tapaatte hotellinjohtajan.
Buenos dias.
Rauhoitu, pamppaileva vaginani.
Señor Cienfuegos, äitini parhaat ystävät.
-Tanya. -Doña Tanya.
Kauneutenne ei tule vain luustosta -
ja säteilevistä silmistä -
vaan lähteen lailla kukkivasta hyvyydestä.
Peskää mies ja tuokaa telttaani.
-Eivät lähteet kuki. -Minun kukkii.
Tässä on Rosie. -Madam Rosie.
Teissä on leijonan rohkeutta -
pantterin intohimoa -
ja flamingon viisautta.
-Ovatko flamingot viisaita? -Anna puhua.
Koristelemme laiturin. -Hienoa.
Teemme parhaamme. Muuta emme voi.
Señor Cienfuegos.
Se tarkoittaa "sata tulta".
-50 sinulle, 50 minulle. -90/10.
-60/40. -80/20 on viimeinen tarjoukseni.
Excusez-moi.
Bonjour, mademoiselle.
Je suis jäänyt chambreni ulkopuolelle.
Je laitoin tarjottimeni ulkopuolelle -
dans le corridor.
Mais malheureusement quand je käännyin -
la porte était fermée.
Et maintentant je tarvitsen une...
...vara-avainta -
pour reentrer dans la chambre.
S'il vous plaît, mademoiselle.
Anteeksi, en ymmärtänyt. Toistaisitko?
Je suis...
-Hetkonen nyt. -En ole täällä töissä.
-Minun pitäisi kutsua poliisi. -Jospa ei.
Tuskin edes ymmärtäisivät ranskaani.
-Olet siis pankissa töissä, Harry? -Kyllä.
Isäni omistaa pankin. Se on kohtaloni.
Minä etsin omaa kohtaloani.
-Tuntuu, että se löytyy Kreikasta. -Miksi?
Se selviää siellä. Lähden huomenna.
Parasta siis edetä nopeasti...
Siirtäisitkö laukkusi toiselle olalle?
Hyvä on. Minkä takia?
Minua lähempänä oleva käsi vapautuu -
ja omani voi hipaista kättäsi -
ja voin tarttua sinua kädestä -
täysin luontevasti ja spontaanisti.
Tai sitten voit vain pyytää.
Totta kai, sekin käy.
Kreikassa on eräs tietty paikka.
Kaukainen saari Kalokairi.
Uskottiin, että jos purjehtii edemmäs -
putoaa maailman laidalta.
Minulle sopiva paikka. -Selvähän se.
Ehkä voisimme nyt vaihtaa puheenaihetta -
ja pohtia, mitä etua tai haittaa olisi -
-yhteisestä yöstä. -Rohkea siirto.
Minä näen siinä lähinnä hyviä puolia -
enkä juurikaan syitä pidätellä.
Perheessäni on huonoja kokemuksia -
matkaromansseista.
Äitini sydän särkyi Väli-Amerikassa.
Vai niin.
Olet varmasti oikeassa.
On vielä yksi syy.
Tekisit minulle ison palveluksen.
Se olisi ensimmäinen kertani.
-Kai se oli vitsi? -Ei. Yritin olla cool.
En laske leikkiä.
Harry... Tapasimme vasta tänään.
Mutta kun tietää, niin tietää.
Kun ihastuu, niin ihastuu.
Ja rakkaus voittaa ylivoimaisesti.
Ai ai, luona Waterloon
Antautui Napoleon
Ou jee, itsekin koen
Samanlaisen kohtalon
Kääntyy lehti historian
Itseään toistaen
Waterloo
Siellä kohtasin voittajan
Waterloo
Vannon, sua ikuisesti rakastan
Waterloo
Pakoon en päästä voi
Waterloo
Kohtalon kellot mulle soi
Waterloo
Vihdoin kohtaan voittajan
Ai ai!
Yritin vastustaa, voimas mut kukistaa
Ou jee!
En nyt muuta voi kuin luovuttaa
Miksi vastaan panisin?
On olo voitokas, vaikka häviän
Waterloo
Pakoon en päästä voi
Waterloo
Kohtalon kellot mulle soi
Tuo oli elämäni paras kokemus.
Ja elämäni on ollut onnellinen.
Tuo oli parasta.
Nautitko sinä? Älä vastaakaan.
-Nautitko? -Se oli ihanaa.
-Kiitos. -Kiitos itsellesi.
-Terve. -Hei, kulta. Miten sujuu?
Musakaa on miljoonille ja jää ylikin.
-Toivon, että voit olla ylpeä. -Olen jo.
-Samoin Bill ja Harry. -Ikävöin heitä.
-Heitä harmittaa, etteivät pääse. -Tiedän.
Minulla on kuitenkin sinut.
Totta puhuen en tiedä, kestänkö.
En minäkään, mutta meidän on pakko.
Ilta on juhlintaa, ei suremista varten.
Sitä äiti haluaisi.
Olisi tahtonut tulla.
Humaltumaan ja tanssimaan pyörryksiin.
Meidän tanssikuningattaremme.
-Kyllä tämä helpottuu. -Niin.
Ei vain ihan vielä.
-Nähdään myöhemmin. -Nähdään.
Rakkain, etkö kuule huutoain?
Rakkautes vain on turvanain
Ilman sua
Kuinka voisin elämään tottua?
Ilman sua
Vaikka yritän
Kuinka mikään voisi jatkua?
Hei.
Tukkasi on kasvanut.
Vähän joo.
Puhuisin siitä, mutta lautta lähtee pian -
ja jokin mahtava odottaa minua.
Lyhyt tukka on parempi.
Odottakaa!
Pyydän!
Kääntykää takaisin! Vielä ehtii!
Hieno homma. Seuraan sinua kaikkialle.
Loppupäivästä minulla on uusi garderobi.
-Ne eivät taida sopia sinulle. -Mikä ettei.
Halusin kovasti ehtiä lautalle.
-Seuraava lähtee huomenna. -Kiitos.
Kuules...
Olisi mahtavaa, jos jo tänään -
jossain tässä satamassa olisi joku kundi.
Nuori, pitkä, erittäin komea.
Kelvollinen, mutta hänellä olisi vene.
Ja pari vapaapäivää ennen purjehduskisaa.
-Hän voisi viedä tytön perille. -Ilomielin.
Ikävä kyllä vene ei ole minun.
Halusin vain tehdä vaikutuksen.
Vai niin.
Laskin leikkiä.
Hyppää kyytiin. Minä olen Bill.
Sukulainen saarella auttoi veneen ostossa.
Nukkumapaikkoja on kaksi.
Harmi kyllä toinen on aika täynnä.
Sattuipa sopivasti.
Hymysi saa muunkin maailman hymyilemään.
Onneksi sydämeni ei ehdi särkyä matkalla.
Nyt tajuan. Olet niitä tyyppejä.
Mitä tyyppejä?
Viettelijöitä on kahdenlaisia:
Niitä, jotka eivät pidä naisista -
mutta tahtovat hallita heitä.
Toinen, paljon vaarallisempi -
on mies, joka rakastuu aidosti joka ilta -
mutta rakkaus haihtuu heti aamulla.
Paetessaan hän väittää, että kärsii itse -
-ja että nainen on hänelle liikaa. -Näinkö?
Olit yksin ja miehenkipeä
Kaipasit tukea, ei se ole häpeä
Sen ymmärtää
Mutta miksi juuri minä?
Juuri noin!
Voi yöt kylmiä olla niin
Halusit siis jonkun syliin
Sen ymmärtää
Mutta miksi juuri minä?
Olin niin yksin, suruissain
Sinut saatoin valita vain
Luulin, että tiesit syynkin kai
Tahdoin romanssin kepeän
Nyt tunteesi heräävän nään
Muru, usko pois
Parempi mut unohtaa ois
Tukka on nyt lyhyempi.
Piti leikata työn takia. Kiirehtisittekö?
Seurasin erästä tyttöä Pariisista asti.
Hän jätti ystävällisen jäähyväisviestin.
Sen oikean vuoksi kannattaa yrittää.
-Eikö niin? -Lyhyt tukka on parempi.
Sä miehillä pelejäs pelaat
Kun kyllästyt, pois viskaat
Sen ymmärtää
Mutta miksi juuri minä?
Moiseen naiseen rakastuu
Oikein vauhdilla hullaantuu
Sen ymmärtää
Mutta miksi juuri minä?
-Tapasimme vasta. -Etkä ole niitä tyttöjä?
En todellakaan. Yleensä.
-Mikä tuo oli? -Lokki. Mihin jäimme?
Sen ymmärtää
Mutta miksi juuri...?
Tule nyt!
Me tulemme!
Hei!
Tarkistimme vain, ettet ole vaarassa.
-Moottori ei toimi. -Onpa huonoa tuuria.
Hälytän radiopuhelimella jonkun avuksi.
-Bill! -Minua odottaa mantereella nainen.
Suku ei tahdo -
että hän nai kalastajaa -
vaan rikkaan, ruman ja lihavan miehen.
Mutta se nainen haluaa minut.
Rakastan häntä koko sydämellisyydelläni.
Auttakaa, kiltti mies ja kaunis neito.
Tietenkin autamme.
Tuolla!
-Näen heidät. Olemme lähes... -Apollonia!
Mitä teet? Pääset lähemmäksi!
Rakkaansa puolesta on valmis kuolemaan.
Mutta ei tarvitse. Oleellinen ero.
Apollonia!
-Alexio! -Apoll...
Hän yrittää sanoa, että rakastaa sinua.
-Mitä? -Hän rakastaa sinua!
Apollonia!
Apollonia! Tule takaisin!
-Hyvin hoidettu. -Samoin.
Rakastan sinua!
Nainenkaan ei taida osata uida.
-Hyvää huomenta. -Huomenta.
-Ihanan näköistä. -Mukavaa, että pidät.
Kaikki on täydellistä.
Kaikki on aivan mahtavaa.
-Olet siis onnellinen. -Sinäkin saisi olla.
Onneni lähti laivalla jo vuosia sitten.
Laivat voivat kääntyä ympäri ja palata.
Ei minua varten. Hän lähti pysyvästi.
Älä murehdi. Olen hyväksynyt suruni.
Niin minäkin, señor.
Mitä nyt? -En ole varma.
-Kerro. -Pelkäänpä, että nousee myrsky.
-Pärjäätkö täällä varmasti? -Ihan hyvin.
Palaan heti kisan jälkeen.
-Vasta kolmen viikon päästä. -Mikä paikka!
-Eikö olekin kaunis? -On.
-Mitä nyt? -Nousee myrsky.
-Taivashan on kirkas. -Luota minuun.
Tai älä luota, mutta olen oikeassa.
Pärjään silti. Minulla on hyvä aavistus.
-Sinä ja Sam teitte kaiken? -Saimme apua.
-Skylta. -Aivan.
On vielä lisääkin.
Huhuu?
Mistä Donna tiesi?
-Minkä? -Että paikasta saisi tällaisen.
Hän kai näki tulevaisuuteen.
Sain unelman
Laulun lahjan
Se saa jaksamaan
Kun on vaikeaa
Jos vain näkee ihmeen
Sadunomaisen
Tulevaisuus kantaa
Jos kohtaa epäonnen
Uskon voimaan enkeleiden
Näen pilven kultareunaisen
Uskon voimaan enkeleiden
Kun tiedän hetken koittaneen
Käyn pyörteisiin
Astun unelmiin
Haaveisiin
Se saa kestämään...
Ja määränpää
On vaivan arvoinen
Läpi pimeyden
Eteenpäin kuljen
-Pitäisiköhän äiti tästä? -Voi Sophie.
Voi ei! Hän varoitti tästä.
Huhuu?
Odota siinä. Palaan pian.
Seis!
Voinko auttaa?
Pidän kiinni. Sido köydet!
Onnistuiko?
-Tiedätkö, mitä teet? -Olen eläinlääkäri.
-Oletko? -Arkkitehti. Älä kerro hevoselle.
Vien huomion. Tartu riimunvarteen. -Hyvä.
Mikä on riimunvarsi?
-Juttele rauhallisesti. -Ei ole helppoa.
Kaikki hyvin, kaveri. Myrskyt pelottavat.
Minäkin haluaisin olla kotona kuivassa.
Jos pitäisi valita hylkäänkö vai autanko -
tiedän, kumman valitsisin.
En ole vieläkään nähnyt, missä asut.
Hökkelissä kukkulalla.
-Miksi ihmeessä? -Kai olen paossa.
Kotona kaikki oli järjestetty valmiiksi:
hyvä työ ja koko elämä suunniteltuna.
Halusin ottaa ensin omaa aikaa. Entä sinä?
Minulla ei ole mitään suunnitelmia.
Ei mitään hajua tulevaisuudesta.
Jo riittää kävely. Ajetaan.
Miksi olet täällä yksin hevosten apuna?
Olen matkustellut koko ikäni.
Isä on poissa ja äiti aina kiertueella.
-Laulaako hän? -Makeasti kuin sokeriruoko.
Täällä on vaikka mitä hienoa.
Tämä mekko sopisi...
Et tunne minua lainkaan.
Tulisuudelmat kuumottaa
Polulle uudelle johdattaa
Tulisuudelmat saa antautumaan
Vyöryyn tunteiden hukuttaa
Romanssit muut tälle häviää
Pää pilvissä mä liidän
Suudelmista polte jää
Tulisuudelmat...
Voi luoja, uskomaton paikka!
-Jään tänne. -Eikö äitisi kaipaisi?
-Hän ei ole sellainen äiti. -Anteeksi...
Ei siinä ole mitään surullista.
Ei ole helppoa olla äiti.
Muuten isät hoitaisivat sen.
Voisinpa itsekin jäädä.
Milloin lähdet?
Suunniteltuun lyhythiuksiseen elämääsi.
Viikon päästä.
Siitä, mikä minua odottaa kotona...
Todellakin jään tänne.
-Anteeksi! Oletteko te omistaja? -Poikani.
Hän osti baarin, jotta yhtye voi esiintyä.
Päivää. Miten voin auttaa?
Ensinnäkin olette kaikki mahtavia.
Toiseksi tahtoisin laulaa täällä joskus.
Laulatko hyvin?
Makeasti kuin sokeriruoko.
-Anna meidän kuulla. -Ei tuosta vain.
Saarella kaikki tapahtuu tuosta vain.
Se on tie onneen.
Liika harkitseminen tekee onnettomaksi.
Harkitseminen ei yleensä kannata.
No, siinä tapauksessa.
Hyvä on...
Oothan hellä
Mulle, pyydän
Kevyesti kosketa
Kuin iltatuuli kesän
Pikku hiljaa
Kulje vaan
Andante, andante
Anna tunteen kasvaa
Sormias lempeästi liu'uta
Anna vartalos tuntua sametilta
Sieluani kosketa
Tiedät miten
Andante, andante
Hitaasti edeten
Oon musiikkis sun
Säveles laulun
Mua soita yhä uudestaan
Siitä vahvistun
Saa mut laulamaan
Saa mut soimaan
Andante, andante
Varoen askella vaan
Andante, andante
Ethän jätä pulaan
Saat paikan! Ilman muuta!
Tulehan. Tässä on Armandeus...
-Kas näin. -Et taida osata.
Toivon, että vetämällä näitä puunpätkiä -
-pääsemme lopulta maihin. -Vai niin.
Mennään toiselle pikkusaarelle piknikille.
-Missä ruoat ovat? -Saat kalastaa matkalla.
Tuota, puhutaanpa viime yöstä...
-Ei. -En koskaan tee sellaista niin pian.
Tai melkein koskaan. No, joskus.
Useinkin hiljattain, mutta yleensä en.
Minusta se oli ihmeellistä.
Sanon yhden asian.
Sinun pitää pysyä hiljaa -
sillä pidät minua ensin hulluna.
Hiljalleen tajuat, että olen oikeassa.
Ja olet loppuelämäsi kiitollinen -
-että säästin aikaasi. -No? Olen valmis.
Olin eilen tosissani.
Haluan jäädä tänne.
Minusta sinunkin pitäisi.
Tehdään radikaali ja ihmeellinen valinta.
Jäädään tälle upealle saarelle jonkun...
...ihmeellisen ihmisen kanssa.
Minähän sanoin, että pidät ideaa hulluna.
Se ei ole noin helppoa. Mikään ei ole.
Kaikki on pohjimmiltaan.
Ei tuo minusta ole hullua.
Tuo saa kelvata toistaiseksi.
Kaikki on ohi ja mennyttä.
Sophie-kulta, kaikki järjestyy.
Koristeet romahtivat -
puutarha ja allas tulvivat...
Korjataan jäljet. Juhliin on yksi päivä.
Mihin juhliin? Myrskyn takia -
Ateenan-lennot on peruttu.
Miljonäärivieraat eivät pääse avajaisiin.
Hyvä niin. Bändikään ei pääse lautalla.
Ei ole esiintyjiä -
olemattomille vieraille.
-Tuotin kaikille pettymyksen. -Ethän.
Etenkin äidille.
Se ei ole mahdollista. Minä tiedän.
Miten voit tietää?
Koska minä tuotin hänelle pettymyksen.
Hellyyttä näen katseessas sun
Vasta alettiin yhdessä kulkemaan
Aavistan, että sydämeni mun
Yhä enemmän aukeaa
Ei kuortani mun
Voinut kukaan murtaa
Näen kasvoiltas sun
Voit paljon opettaa
Tahdon tietää
Mikä on pelin nimi?
Voitko sen ymmärtää?
Mikä on pelin nimi?
Voisitko sinäkin välittää?
Kerrothan, tahdon kuulla
Utelias oon ja alan kasvaa
Saat mut puhumaan
Tuntemaan
Paljastamaan
Mitä yritän kätkeä
Jos luotan suhun
Saanko pettyä?
Nauraisitko
Jos tunteeni tunnustaisin?
Tuntisitko samoin?
Tahdon tietää, kyllä vaan
Pelin nimen!
Lähdin äitisi perään. Tietenkin.
Juoksin perässä maataloon asti.
Odota, Donna! Kuuntele nyt, ole kiltti.
Mielelläni. Tietenkin.
Saat vastata kolmeen kysymykseen.
Oletko kihloissa sen naisen kanssa? -Olen.
Kerroitko siitä minulle? -En.
Luuletko, että antaisin anteeksi?
-Kuuntele nyt. -Kuuntelin jo! Häivy!
Ei enää naurua huoletonta
Vain hiljaisuutta ääretöntä
Talossa autiossa kuljeksin
Kyynelsilmin
Tarinamme tähän päättyy
Hyvästeihin
Tunnet mut, tunnen sut
On keino tää ainut
Tunnet mut, tunnen sut
On pakko myöntää
Juttu tää on loppunut
Ei helppoa eroa olekaan
Pakko lähteä nyt vaan
Tunnet mut, tunnen sut
On tää loppunut
TOKIO, JAPANI
Nyt lauseke 47, kohta 12.
Muotoilu on epäselvä.
Etenkin "kertyneen omaisuuden kuoletus".
Konkreettisen omaisuuden kohdalla -
ehdotan tilalle sanaa "arvonalennus"...
Olette tylsistynyt, herra Bright.
Päinvastoin.
Nautin hyvistä sopimusneuvotteluista.
Etenkin yli 14-tuntisista.
Yhtiönne saa johtoaseman Euroopassa.
-Kannattaa käyttää aikaa. -Ilman muuta.
Toiset 14 tuntia. Antaa tulla vaan.
-Hieno valokuva. -Vaimo ja tytär.
-Onko teillä perhettä? -Tytär.
Parasta elämässäni.
Jatkakaamme. Lauseke 47, kohta 12.
Muotoilu on siis...
Hän todella on parasta elämässäni.
Sanoitte jo.
Pahoittelen. Tajusin juuri yhden asian.
Minkä, herra Bright?
On turha kavuta ylös väärää seinää.
Sopimus on erinomainen. Nimet alle vaan.
TUKHOLMA
Hän on paitsi hurmaava kirjoittaja -
myös taitava purjehtija täynnä karismaa.
Hyvät naiset ja herrat, tervetuloa -
loistava Bill Anderson.
Kiitos palkinnosta.
Haluaisin sanoa kiitokset...
...äidilleni, Almalle. Tack, mamma.
-Minulla on myös ihana vaimo... -Haloo?
-Miten sujuu? -Tekee parhaansa.
Kaksoisveljellä voi ehkä -
puijata koulussa.
-Tämä on eri asia. -Idea oli hänen.
Hän tietää, minkä minä unohdin:
perhe on kaikki kaikessa.
Älä anna kertoa vuohijuttua.
Minulla on yksi oikein huvittava tarina.
Vuohesta...
-Näin monta laukkua! -Eihän.
Donna!
-Jestas! Näen, mitä tarkoitit! -Paratiisi!
-Ihanaa, että tulitte. -Mitäs nyt?
-Missä kuuma arkkitehti on? -Hän valehteli.
Eikö hän olekaan arkkitehti?
Kihloissa. Jonkun toisen kanssa.
Hän palasi kauniin kihlattunsa luo.
Inhottavaa, kun käy niin.
Olen yöpynyt jonkun kauniissa maatalossa.
-Siellä on hevonen. -Ai kun romanttista.
-Tulet kotiin. -Ensin bändimme esiintyy.
Toimme kaikki kamat. Missä soitamme?
-En ole esiintymistuulella. -Pian olet.
Valonheittimet, ihomaali, adrenaliini...
Tuhannet kreikkalaissoturien jälkeläiset -
hurraamassa, kun vastustamaton rytmi -
saa heidän vartalonsa sykkimään!
En pysty nyt laulamaan rakkaudesta.
Laula sitten siitä, miltä tuntuu.
Sorruit petokseen
Tiedät itsekin sen
Silloin tein päätöksen
Moista siedä en
Taas lankesin
Kunpa jo oppisin
Ymmärrä en
Mutta aina saat mut sekaisin
Sytytät sieluni liekkeihin
Katse vain, ja kuulen kellon kuminan
Katse vain, ja kaiken taas unohdan
Mamma mia, nyt se alkaa taas
Miksen sinua voi vastustaa?
Mamma mia, taasko paljastin
Kuinka paljon sua kaipasin?
Suru mursi sydämeni
Ero viilsi sieluani
Miksi päästin sinut lähtemään?
Mamma mia, nyt tiedän sen
Tein väärän päätöksen
Mennään, tytöt! -Anteeksi vaan.
Kun teit mitä teit, olin murheissain
Monet kerrat vuokses itkeä sain
Kun lähdit, oven paiskasit
Aavistit kai, että palaisit
Heikkouteni sä tiesit
Donna!
Heipä hei.
Vannon, se on totta.
-Pointtini on... -Tiedän kyllä.
-Etkä tiedä. -Olet ihastunut häneen.
Väärin. En ole ihastunut, vaan rakastunut.
Tahdon vauvoja, vanhentua yhdessä -
ja sirotella hänen tuhkansa.
-Vai niin. -Ja hän tykkää Donnasta.
-Epäreilua. -Hän voi lohduttaa.
Minun sydänsärkyyni auttaa kakku.
Ahmisi kakkua -
ja jättäisi kuuman skandin minulle.
-Menen sisään. -Ethän.
Haluat Donnan olevan onnellinen.
-Hei. -Hei!
-Kaverini Bill. -Hei!
Mukava tavata, en ole kuullutkaan sinusta.
-Toin Donnan veneelläni. -Omistat veneen!
Palasin, koska olin huolissani.
Hän huolehtii, välittää ja omistaa veneen.
Nyt vien Donnan uudelleen veneilemään.
Vie hänet veneilemään...
-Eikö kannata mennä? -Totta kai menet.
Kehota menemään.
-Mene ihmeessä. -Aivan.
-Tee, mitä minä tekisin. -Ei ihan kaikkea.
-Kiitos. Palaan pian. -Hei hei!
Heippa!
Kakkua, kiitos! Reilusti!
Sky ei vastaa. En voi kertoa kaikesta.
Jospa ei kuule soittoa?
Tai näkee, että sinä soitat, eikä vastaa?
Ihana mielikuva.
Vahvista, vahvista.
Puhelin on kai äänettömällä.
Mitä edes sanoisin?
Että rakastat häntä enemmän kuin riitaa.
-Hyvin sanottu. -Tiedän.
Tietenkin rakastan.
Olisipa hän täällä, niin kertoisin.
Olisipa Bill täällä, niin löisin häntä.
Mikä välinne oikein pilasi?
Oli eräs toinen nainen, josta kysyin.
Sanat "pelkkiä ystäviä" tietävät ongelmia.
Niin omat liittonikin päättyivät.
Eräänä iltana kävelin joen varteen
Kun näin hänet ja nuoren tytön
Se katse toi puistattavan tunteen
Mua hän katsoi samaan tapaan
Pitäisi kai mennä sanomaan:
Ahaa, tuo on miehen peliä vaan
Yksi katse enkelinsilmiin vie hypnoosiin
Hän sydämesi vie, ja joudut vaikeuksiin
Katse enkelinsilmiin vie paratiisiin
Totuus tulee vielä näkyviin
Ei syvään katsoa saa enkelinsilmiin
Ei, ei, ei!
On tärkeää muistaa...
...miten kamalia kaikki miehet ovat.
Pidä mielessäs ne silmät
Pidä mielessäs
Yksinäisenä muisto hänestä yllättää
Hyvät ajat tekee niin kipeää
Luulin, etten ilman häntä pärjää
Ja mietin, miksi koen aina saman
Kun hänet taas näen
Tuoko se takaisin tuskan?
Kuinka sen nimen unohdan?
Ei lautan lauttaa!
Lensin yksityiskoneella Tukholmasta -
ja nyt matka tyssää tähän.
Mitä?
Aika on ollut teille julma.
Hiusraja on kadonnut. Kasvonne roikkuvat.
Ehdottaisin uimista, mutta ehkä ei.
Tässä iässä.
Teille vanheneminen on eduksi.
Kuten puille, viinille ja juustolle.
Kiitos. Ette näytä itsekään hassummalta.
-Miksi tulit sittenkin? -Olen spontaani.
-Etkä ole. -En olekaan.
-Uskomatonta! -Kurkataanko sisään?
Ei sillä väliä. Tämän saaminen riittää.
-Ihan tosi? -Ei! Avaa nyt!
Rummutusta...
Aukeaako?
Ole hyvä.
-Kilttiä. -Taka-ajatuksia on ainakin 18.
Tuolla on ihana pikku ruokapuoti.
Siellä on kakkua, baklavaa, jossa on...
Riittää jo.
Veneessä, merellä jonkun toisen kanssa -
-on maailman komein mies. -Paitsi tuo mies.
Jessus, mikä ihmeen saari tämä on?
Hei. Olet visuaalisesti miellyttävä.
Sinä mies siellä! Tule käymään täällä.
-Anteeksi. -Minä odotan.
Etsin... -Tiedän kyllä ketä.
Katse harhailee, ja jalkoväli on levoton.
Kastroisin sinut sen tytön satuttamisesta.
Hän toipui sydänsurustaan ja lähti -
veneellä tunnetun naistenmiehen kanssa.
En jäisi odottamaan paluuta.
Miehellä piisaa lovia sängyntolpassa -
niin että sänky romahtaa.
Sitä sanotaan karmaksi. Se äännetään hah!
Ansaitsin tuon.
-Hän palaa. Näytänhän hyvältä? -Aina.
Sinun kuuluu antaa vahvistusta.
-Näytät niin kauniilta... -Anna olla.
En välitä siitä, oletko rikas...
Missä kakkua olikaan? Mennään.
Ilahduin kovasti paluustasi.
-Kiva, että saatoin auttaa. -Kiitos.
-Hyvää yötä sitten. -Öitä.
-Olin tosi surullinen. -Tiedän.
-Miehet ovat sikoja. -Me kaikki.
Se ei tarkoita, etten pitäisi sioista.
-En huolisi lemmikiksi... -Tule viereeni.
Miten tuo auttaa pääsemään saarelle?
Pikku temppu. Kun on jokin pulma -
sitoo itsensä kiinni -
eikä saa nousta ennen ratkaisua.
Kokeillaanpa.
-Liian kireällä? -Ei suinkaan.
Muistatko minut?
Hyvä jos oman nimeni.
Ehkä tämä virkistää muistia.
Apollonia!
Alexio!
Kuulkaa! Kauan sitten tämä hieno mies -
pelasti elämäni pelastamalla rakkauteni.
Kuka vain olisi tehnyt samoin.
Haastava yleisö.
Elämme vaikeita aikoja.
Me kaikki kalastajat.
Raadamme yhä pienemmästä rahasta.
Veneemme ovat tyhjillään -
ja me juomme kohtalolle taipuneina.
Ehkä tahtoisitte tulla kalliisiin juhliin.
-Täysin ilmaiseksi. -Juhliin?
Vaimonne ja perheenne mukaan!
Älkäähän nyt!
Odottakaa. Tämä on aika tiukalla.
Anteeksi!
Kuuleeko kukaan?
Avun tarpeessa?
Ei vieraita, vain me ja kasapäin ruokaa.
Alan uskoa -
että sielunkumppanini on hiilarit.
-Minun on kai viini. -Ja minun Sky.
Ehkä minun pitäisi lähteä saarelta.
Kuules, Sophie...
Sinun äitisi -
oli rohkein tuntemamme ihminen.
Hän opetti, että päätät elämästäsi itse.
Tee sitä, mikä saa sielusi loistamaan.
Lupaan yrittää.
-Täysi kymppi. -Ja plussa päälle.
Illasta tulee kaunis.
-Olisipa seuralainen. -Meillä on toisemme.
Taitaa tulla enemmänkin. Vilkaisehan.
Bill ja Harry!
Taidat tanssin, rytmin sen
On elämä ihmeellinen
Tyttö liikkeillään lumoaa
Hän on tanssikuningatar
Taas koittaa ilta perjantain
Kotinurkkiin ei jäädä lain
Musiikki mukaan kutsuu, rytmi viettelee
Mies mielessäs siintelee
Se oikea löytyä voi
Ilta on nuori ja musiikki soi
Kun rokin rytmin kuulee, elämä hymyilee
Ja lähdet tanssimaan
Kun pääset tunnelmaan
Olet tanssikuningatar
Nuori, suloinen kaunotar
Tanssikuningatar
Kuumien rytmien valtiatar
Taidat tanssin, rytmin sen
On elämä ihmeellinen
Tyttö liikkeillään lumoaa
Hän on tanssikuningatar
Hän hurmaa miehet tanssillaan
Saa heidät liekkeihin ja katoaa
Uuden miehen jo aikoo valloittaa
Ja vietellä tanssimaan
Ou jee, kiitos kun tulitte. Kiitos!
Katsokaa.
Hei!
Sky!
-He eivät ole miljonäärejä. -Ei haittaa.
Eikä mukana ole toimittajia.
-Ja bändi on surkea. -Hyvä se on.
-Pääasia että sinä tulit. -En lähde enää.
Viis työstä, New Yorkista ja muusta.
Señor Cienfuegos, tulee sittenkin juhlat.
-Hoidan ilotulituksen. -Sky. Toiset isäni.
Upealla naisella onkin oltava kolme isää.
On ilo olla palveluksessanne.
Jestas, mitä olet saanut aikaan, Sophie.
-Halusi olla kunniaksi äidilleen. -On aina.
Anteeksi, pieni hetki.
Malja meille ja loistavalle loppuelämälle.
Kippis.
-Sinä et juo. -Ikävöi miestään.
-Ketä niistä? -Siinä vasta kysymys.
-Mitä? -Ei mitään.
-Lisää viininlehtikääryleitä? -Ehei.
Minä otan. Viimeinen ilta ennen lähtöä.
-Lähdettekö kaikki? -Kyllä.
-Paitsi minä. -Ihanko totta?
-Ei ole pakko lähteä. -Ei vai?
Kuka omistaa maatalon, jossa yövyt?
Minä.
Se on ränsistynyt, kun poika ei auta.
-Kamala yhtye vie kaiken tarmon. -Loistava.
Kuulossasi on vikaa.
Jos teet talosta kauniin -
-saat asua ilmaiseksi. -Älä, Donna.
-Tuolla on kokonainen maailma. -Täälläkin.
Jään ilomielin.
Talosta saisi loihdittua vaikka hotellin.
Se olisi niin hienoa.
Tuskin tunnette minua.
Ihmisen sydämestä kertoo se -
miten hän kohtelee eläimiä.
Olet kiltti hevoselleni, Hectorille.
Ja pojalle, joka on myös eläin.
Olen häkeltynyt enkä...
Anteeksi pikku hetki.
Se mutaka haisikin oudolle.
-Musaka. -Terveydeksi.
Tiedämme kyllä, mitä tämä tarkoittaa.
Soph! Siinähän sinä.
Yksi mies on toimittaja ja pitää blogia...
-Ihan sama. -Sanot noin, mutta...
-Kuuntele. -Mitä nyt?
Äiti tuntuu läheisemmältä kuin koskaan.
Tiedän. Se johtuu paikasta, kuvista...
Olen raskaana.
-Mitä? -Samassa paikassa kuin äitini.
Tällä kertaa isä on tiedossa.
-Raskaana! -Niinpä.
Ja minulla on sinut ja kolme isääni.
Äidillä ei ollut ketään, kenelle kertoa.
Hän oli varmasti peloissaan.
No niin, hei sitten.
Nyt tiedän, ettei hän pelännyt.
Hän pärjäisi, koska ei ollut yksin.
Hänellä oli minut.
Ja sinulla on minut.
Ei kerrota muille vauvasta.
Ei ainakaan ennen ultraa viikolla 12.
-Mikä tuo on? -Mikä?
Tuo ääni.
Olet juhlissa, mutta et niissä mukana.
Olen tanssinut, en vain sinun kanssasi.
Tanssi kanssani nyt. Äläkä lopeta koskaan.
Sait jo mahdollisuutesi, Bill.
Pyydän vielä yhtä.
Ei se toimisi, jos et ole oppinut.
-Olen, usko pois. -En usko sinua ikinä.
Housuissasi riehuu ainainen liekki.
Ei enää. Olen muuttunut.
Se vaatisi muurisi murtumista.
Aidon tuskan ja menetyksen tuntemista -
pinnallisessa playboyn elämässäsi -
eikä niin käy ikinä.
Voimme siis olla vain ystäviä.
Saat luvan tottua siihen.
Olet todella vahva, Rosie.
Viimeinkin.
Hän olisi ilahtunut niin kovasti.
-Kuka? -Donna.
Voi sinua raukkaa. Tulehan.
-Kävele nyt vaan. -Ei kai se ole yllätys?
-Ei. Miten niin? -Inhoan yllätyksiä.
-Etkö tykkää niistä? -Tässä on jo liikaa.
Juhlat, sinun tulosi, raskaus.
Ihanaa kaikki, mutta olen häkeltynyt.
En halua mitään järkyttävää -
tai erilaista seuraavaan vuosikymmeneen.
-Joo... -Mitä?
Myöhäistä.
Mes enfants, je suis arrivée.
Juhlat voivat alkaa.
Mummi? Sinua ei ole kutsuttu.
Sellaiset juhlat ovat parhaita, tyttöseni.
-Sky siis toi sinut tänne. -Auttoi vain.
-Tulin sinun vuoksesi. -Miten niin?
Olen päättänyt alkaa "mummiksi".
25 vuotta liian myöhään.
Unohdetaan se. Kaunat lihottavat.
Keskitytään nykyisyyteen -
ja siihen, että alan olla hyvä mummi.
-Oikein isomummi. -Kiitos.
Ei, hän tarkoittaa... Mistä tiedät?
-Sky? -Minä en kertonut.
Kerroin vain Samille, isäpuolenani.
-Minä kerroin Billille. -Ja minä Harrylle.
Minä kerroin monelle, monelle ihmiselle.
Saisimmeko huomionne?
Rosie ja minä tahdomme kohottaa maljan.
Tämän ja jokaisen illan tähdelle.
Kovin ystävällistä.
-He tarkoittavat Sophieta. -Tiedän.
Tulehan tänne, Sophie.
Haluan vain sanoa, että jo jonkin aikaa -
olen elänyt äitini haaveiden mukaan -
ja tänä iltana ne ovat käyneet toteen.
Tämän myötä, ja tämän.
"Isomummi". Se jää pois elämäkerrasta.
Nyt voin toteuttaa suuren haaveeni.
Lapsesta asti olen halunnut edes kerran -
kuulua Donna ja Dynamot -bändiin.
Olet varmasti loistava.
Laula äitisi tähden, kulta.
Oon rakkautta tuntenut
En aavistanut
Tätä uutta suuntaa
Vieraalta tuntuu tää
Vaikeaa on käsittää
Tätä huumaa
Sua tunne vielä en
Mutta uskon sen
Etten ennalleni jää
Haluan sut aina lähellein
Sinua, rakkaimpain
En ikinä hylkää
Tuot riemua, tuot iloa
Tuot onnea, tuot intoa
Oot kaikkea, mitä kaivannut oon
Sua rakastan, sua ihailen
Sulle elämäni omistan
Aina vaan lisää haluan
Ei yksinäisyys enää vaivaa mua
Oon mä odottanut sua
Sisälläin sinua kannan
Sinä valitset päivän
Kun oot valmis tapaamaan
Tulee minusta hyvä äiti, lupaan
Näet, miten paljon välitän
Kun sinut kohtaan
Ei hassummin. Treenaa hengittämistä -
ja sävelkorkeus hiukan vaihteli.
Niin sanoisin -
-ellen olisi rakastava sukulainen. -Mummi.
Olen haljeta ylpeydestä.
Suonissasi virtaa kimalletta.
Minun pitää löytää Sky ja jutella sinusta.
Señor Cienfuegos tietää, missä hän on.
Cienfuegos? Erikoinen nimi.
Hän on erikoinen mies. Voit todeta itse.
Ruby!
Fernando?
Mi amor! Meksiko, 1959!
Kuuletko rummut, Fernando?
Muistan kaukaisen illan tähtikirkkaan
Hehkussa nuotion, Fernando
Hyräilit hiljaa ja soittelit kitaraa
Kuului ääni rummun ja torven kaukaa
Vihollinen lähestyi, Fernando
Oli hetki jokainen kuin ikuisuus
Niin kovin pelkäsin, Fernando
Nuorina emme olleet valmiita kuolemaan
Jylinä aseiden ja tykkien
Oli saada itkun valtaan
Ilmassa oli tunnelmaa
Yön tähtikirkkaan, Fernando
Tähdet loisti meille kahdelle
Vapaudelle, Fernando
Ei tappiokaan meitä saisi katumaan
Jos sama tulisi eteen
Tekisin sen uudelleen, Fernando
Jos sama tulisi eteen
Tekisin sen uudelleen, Fernando
On jo elämämme ehtoo, Fernando
Et kivääriin joudu enää tarttumaan
Kuuletko rummut, Fernando?
Muistatko joen ylityksen kohtalokkaan?
Näen ylpeytesi taistelusta
Puolesta tän maan
9 KUUKAUTTA MYÖHEMMIN
Pojalla on minun korvani.
-Miksi välität? -En välitäkään.
-Olemme kaikki kolme isoisiä. -Sopii.
Tosin olen saanut kehuja korvistani.
-Niinkö? -Kehuja korvista?
-Toivon pojan perineen ne. -Donnyn, vai?
Komeiden korvien lisäksi pojalla on -
pistävät sinisilmät.
-Entä kauniit jalat? -Et riisu kenkiäsi.
Matka pitenee kerta kerralta.
Mutta ylhäällä odottaa palkinto.
Hierokaa suolaa sinkun haavoihin.
-Ciao! -Näytätte hävyttömän onnellisilta.
Ruby on saanut minut nousemaan alhosta.
Jokin muukin on noussut. -Aivan.
Tuolta tulee elämäni toinen suuri rakkaus:
veljeni Don Raphael Cienfuegos.
Kunpa vaimo olisi kuollut.
Hän todella on -
ja pelkään, etten enää löydä onnea.
Olet väärässä.
No niin, homma käyntiin.
Näytät kauniilta, Ruby.
Ikimuistoinen päivä.
Olisipa äiti täällä.
Hän on.
Oon vahvempi kuin koskaan
Oon voittamaton, ei käy kuinkaan
Ei paikkaa parempaa olla voikaan
Näen edessä tien avonaisen
Arvannut en, että sille rohkenen
Lailla kuvan ohi kiitävän
Rakkain, elämäin
Silmiesi peilistä
Rakkain, elämäin
Niin kirkkaana nähdä voin
Kaiken mulle rakkaimman
Kuvat mielessä välähtää
Ajatuksesi häivähtää
Rakkain, elämäin
Tahtoisin sanoa sanat nää
Rakkain, elämäin
Sua omista en, tiedän sen
Siunausta sulle rukoilen
Tulee susta rakkain, koko elämäin
Minun ainokaisein
Sylissäni sua pitelin
Tunsin sykkeesi ja vapauden
Ja yhteyden meidän välisen
Nykyisen ja ikuisen
Ei mikään, ei kukaan
Sidettämme rikkoa saa
Lailla kuvan ohi kiitävän
Rakkain, elämäin
Silmiesi peilistä
Rakkain, elämäin
Niin kirkkaana nähdä voin
Kaiken mulle rakkaimman
Kuvat mielessä välähtää
Ajatuksesi häivähtää
Rakkain, elämäin
Tahtoisin sanoa sanat nää
Rakkain, elämäin
Sua omista en, tiedän sen
Siunausta sulle rukoilen
Olet yhä rakkain, koko elämäin
Sua omista en, tiedän sen
Siunausta sulle rukoilen
Olet yhä rakkain, koko elämäin
Minun ainokaisein
Kyllästytti mua kaikki nää
Kun Glasgow'sta sulle soitin
Työtä vain on eloni tää
Kiertueet jo jättää tahtoisin
Ilahduin, kun tulostasi kuulin
Yhtäkkiä niin piristyin
Kaikki on toisin, kun lavalle kiipeän
Super Trouper, astun valokiilaan
Auringon lailla loistamaan
Hymyilen ja nautin vaan
Ykkönen olla saan
Super Trouper, astun valokiilaan
Surua tunne en
Kuten aina teen
Kun sua etsin seasta ihmisten
Tuhansille esiinnyn
Kuinka voi olla yksinäinen?
Vaikka kuinka menestyn
Vain sinua ajattelen
Välillä tuntuu, että sekoan
Mutta silti mä pärjään
Kaikki on toisin tänään
Super Trouper, astun valokiilaan
Auringon lailla loistamaan
Hymyilen ja nautin vaan
Ykkönen olla saan
Super Trouper, astun valokiilaan
Surua tunne en
Kuten aina teen
Kun oot jossain seassa ihmisten
Sinua täällä odotan
Kun sinut nään, herään elämään
Kun minut suljet syleilyyn
Se antaa kaikelle syyn
Jos saat tytöltä pakit, soita minulle.
Jos muutat mielesi, oon vierelläsi
Oon yhä vapaa
Jos tahdot onnea koettaa
Parhaani teen...
Huuda vaan "poikki".
Taina Komu / Markus Karjalainen BTI Studios